-Är du säker på att det går? -Nej.
Det är riskabelt.
Om vi tar Tywins slott bevisar det att han inte är oövervinnerlig.
Vi tar hans hem, hans guld, hans maktbas.
Varför berättar du för mig?
Du bad mig att inte skicka Theon till hans far. Jag lyssnade inte.
Nu är Winterfell nedbränt, Norden är full av de järnfödda-
-och Bran och Rickon finns inte mer.
Så, Casterly Rock...
Jag ber om ditt råd.
Har vi tillräckligt med män?
-Om Walder Frey samarbetar. -Om Walder Frey samarbetar.
Om förstärkningar hinner dit innan vi tar slottet...
...hamnar vi mellan Tywins armé och havet.
Vi förlorar kriget och dör som far dog. Eller värre.
Visa dem hur det känns att förlora det de älskar.
Mina ärade gäster.
Välkomna i mitt hus och vid mitt bord.
Jag erbjuder er gästfrihet och skydd i ljuset av de Sju.
Tack för er gästfrihet, mylord.
Jag har kommit för att be om förlåtelse, mylord.
Be inte mig om förlåtelse, ers nåd.
Det var inte mig ni försmådde. Det var mina flickor.
En av dem skulle ha blivit drottning. Men så blev det inte.
Det här är Arwyen, min dotter.
Min dotter Walda, min dotter Derwa, min dotter Waldra.
Mina äldsta sondöttrar Ginia och Neila.
Serra och Sarra, barnbarn, tvillingar.
Ni kunde ha fått en av dem. Eller båda.
Min sondotter Marianne, min sondotter Freya-
-min sondotter...Wertha.
-Waldra. Waldina. -Jag heter Merry.
Så bra. Och här är min yngsta dotter, Shirei.
Men hon har inte börjat blöda och ni verkar ju otålig.
Alla män bör stå vid sitt ord, och kungar mest av alla.
Jag bröt mitt löfte att gifta mig med en av er.
Felet är inte ert. Ni skulle göra vilken man som helst lycklig.
Jag avsåg inte att skymfa er. Jag älskade helt enkelt en annan.
Ord kan inte ställa till rätta de fel jag har begått.
Jag ber om er förlåtelse och lovar att göra allt för att gottgöra er-
-så att husen Frey och Stark återigen kan vara vänner.
Mycket bra.
Där är hon. Kom närmare, låt mig ta en titt på dig.
Jag kan fortfarande inte se dig. Gamla ögon.
Kärlek. Är det vad Starks av Winterfell kallar det?
Mycket hedervärt. Jag kallar det ett vackert ansikte. Mycket vackert.
Vackrare än den här hopen. Fina former, också.
Ni försöker dölja henne i klänningen.
Om ni ville dölja henne skulle ni inte ha tagit med henne.
Jag kan alltid se vad som finns under en klänning.
Jag har vanan inne.
När du tar av den klänningen är det inget som sjunker ihop.
Din kung kallar det kärlek.
Jag kallar det fasta bröst och trång passform.
Jag kan respektera det.
I er ålder hade jag brutit 50 löften för att få smaka på det där.
Jag har rum i salen för er.
Vi sätter upp tält utanför med mat och öl till era män.
Tack, mylord.
Låt oss börja. Vinet ska flöda och musiken spela-
-och vi ska lämna allt det här bakom oss.
-Var? -Där.
Mina män använder den bakdörren när de besöker sexslavar i Yunkai.
-Dina män, men inte du? -En ägodel kan man inte älska med.
Vi tar oss in här. Där är få vakter och de släpper in mig.
-Vi kan inte smyga in armén. -Jag dödar vakterna.
Jag leder dina två bästa män genom de för mig välkända bakgatorna-
-och öppnar huvudportarna.
Där går armén in. Staden kommer att falla snabbt.
Eller så leder du Gråmask och mig till vår död och vi blir utan ledare.
Du får betalt av Yunkais mästare och du kan behålla hela summan själv.
Du är misstänksam. Bara oärliga män brukar tänka så.
Du leder de Obefläckade. Vad tycker du?
Du är en ledare nu. Litar du på honom?
Jag litar på honom.
-Ni ger er av ikväll. -Bra. Vi ska förbereda oss.
Ser Jorah. Du kan behöva ett extra svärd.
Du är Drottningvakten, ser Barristan.
Om vi är hennes lojala tjänare gör vi det som krävs-
-oavsett vad det kostar oss, oavsett vår stolthet.
Vi är väster om Castle Black men Nightfort är närmare.
Det var den första borgen på Muren.
Väktarna övergav den under kung Jaehaerys I - den var för stor.
Utöver Castle Black är Nightfort det bästa valet.
Där finns en hemlig utgång, den Svarta porten.
Ingen har använt den på århundraden.
Den leder genom Muren, rakt ner i Nightfort-
-om man vet hur man ska hitta den, och det råkar jag göra.
-Hur vet du allt det här? -Jag läste det i en gammal bok.
Vet du allt det här för att du har stirrat på märken på ett papper?
Ja.
Du är som en trollkarl.
Vår far brukade säga att vildingar aldrig får se Muren och överleva.
Men här är vi. I livet.
Kom ihåg vad som händer med barn som flyr. Jag sköter pratet.
Vägarna är åt helvete, eller hur? Tre ekrar har gått av.
-Behöver du hjälp? -Ja, det kan man säga...
Jag måste hinna till Twins med salt fläsk innan bröllopet.
Nej! Döda honom inte!
-Döda råttor piper inte. -Du är så farlig, eller hur?
Du hotar små flickor och dödar små pojkar och gamlingar.
-En riktigt hård man. -Hårdare än någon du känner.
-Jag känner en riktig dråpare. -Jaså?
-Han skulle döda dig med ett finger. -Är det han?
-Nej. -Bra.
Döda honom inte! Snälla. Snälla, gör det inte.
Du är snäll. En dag kommer det att bli din död.
-Var är vi? -I Gåvan, tror jag.
Brandon Byggherren gav marken till Nattens väktare för att hjälpa dem.
Maester Luwin lärde mig det.
-Det verkar inte hjälpa någon nu. -Det är en bra och fridfull plats.
-Varför har de gett sig av? -Vildingar. Förlåt.
De kom över Muren på räder, stal saker och tog kvinnor.
Gamla Nan sa att de tvingar dig att dricka ditt eget blod.
-Det var vad Gamla Nan sa. -Det är en storm på gång.
Vi söker skydd här.
Vi kan dricka blod medan vi väntar. Jag behöver bara lite.
Bara en gammal man och åtta hästar.
-Varför har han åtta hästar? -Han föder upp dem åt Väktarna.
-Hur håller han tjuvarna borta? -Väktarna beskyddar honom.
-Inte idag. -Han säljer hästar och har guld där.
-Och bra stål. -Vi skär sönder honom.
Vi tar hästarna och ger oss av. Gamlingen är inget hot.
-Jag sa ju det. -Han är bara en gammal man.
Ett spjut i hjärtat är en bättre död än en ensam ålderdom.
Väktarna skickar några män efter en hästtjuv.
De skickar betydligt fler efter mördare.
Det hoppas jag. Det är svårt att döda kråkor i deras slott.
Att döda dem ute i det öppna - det är det vi gör.
Sprid ut er, omringa stugan och gå in.
Ygritte.
Ingen lär tro att du är en grisbonde om du äter upp allt.
Bästa delen på djuret.
-Oroa dig inte. De är kvar där. -Jag vet att de är kvar.
Du ser efter som om du vore rädd att de ska försvinna.
-Jag är inte rädd. -Jo då.
Du är nästan där och du är rädd att du inte ska komma fram.
Ju närmare du kommer, desto räddare blir du.
Det är ingen idé att du försöker dölja det.
Jag känner igen rädsla när jag ser den. Jag har sett den ofta.
Jag kände igen rädslan när jag såg den hos dig. Du fruktar eld.
Berics flammande svärd skrämde dig.
Jag vet varför.
Jag hörde vad din bror gjorde.
Tryckte in ditt ansikte i elden likt en blodig stek.
-Gav det dig idéer? -Kanske.
Gör ett försök då. Du kanske lyckas komma undan.
Du kanske till och med tar dig dit. De är bara på andra sidan floden.
Du har inte träffat din familj sen Ilyn Payne dödade din far.
En dag ska jag köra ett svärd rakt genom ditt öga.
Hur ska vi ta oss förbi Muren? Den är ju 700 fot hög.
Hur tog du dig förbi den?
-Jag rodde över Sälbukten. -Det är två månader dit.
-Vissa klättrar över. -Inte ens Hodor orkar bära mig.
Nitton slott bevakar Muren. Bara tre är bemannade.
Ett av de andra är lösningen.
Farbror sa att portarna förseglades med is och sten.
Då får vi öppna dem igen.
Det finns en ryttare där ute.
-Bara en? -Det finns flera.
Det är bara åska, snälla jätte.
Vildingar.
-Var är Rufs och Sommar? -De jagar.
-Hodor! -Hysch, Hodor.
-Tysta honom. Om de hör... -Hysch, Hodor. Sluta.
-Lugna dig, Hodor. Var tyst. -De kommer att höra oss.
Var tyst, Hodor...
-Hodor! Hodor! -Lugna dig, Hodor. Var tyst.
-Vad gjorde du? -Ingenting.
Jag vet inte.
-Vad var det? -En döende häst.
-Jag hörde rop där uppe. -Åska.
-Jag kan skilja på rop och åska. -Det är kanske spöken.
Det hjälper dig inte, farfar.
-Vart skulle du? -Det spelar väl ingen roll nu?
Nej, det spelar ingen roll nu.
Skär halsen av honom, annars skvallrar han.
-Du förstår. -Låt mig stå upp och dö värdigt.
Kråkan får döda honom.
Är du en av oss nu? Bevisa det.
Vargarna är där ute.
Jag kan inte göra det med vilje. Jag... Det händer när jag drömmer.
-Du är en hamnskiftare, Bran. -Jag kan inte.
Du gjorde det, med honom. En varg är enklare.
Hon ser skarp ut.
Gör det. Gör det.
Jag sa ju att han är en av dem.
Kom igen, pojk!
Kom igen!
Han är och förblir en kråka.
Och hans kråkhustru skyddar honom.
Han kommer att hugga oss i ryggen bara han får en chans.
Döda honom.
Han är en av dem. Hör du det?
Dö inte för en av dem.
Gör det. De hittar oss annars.
Du hade rätt hela tiden.
Kom när ni hör fågelkvitter. Ingen visslar bättre än mig.
Det gick snabbt.
-Det kan finnas fler. -De låter sina slavar strida.
Kallar du det några få vakter?
Lord Edmure. Jag hoppas att jag inte gör er besviken.
Ni är en fröjd att beskåda, mylady.
Ni må lägga manteln på er brud och ta henne under ert beskydd.
Inför de Sju förenar jag härmed de här två själarna-
-och binder dem samman i all evighet.
Se på varandra och säg orden.
Fader, Smed, Krigare-
-Moder, Jungfru, Hagga, Främling.
Jag är hennes och hon är min-
-från denna dag och till slutet av mina dagar.
-Är det säkert? -De försvann för länge sen.
Du hade rätt. Jag kan ta mig in i Sommars huvud när jag vill.
Självklart kan du det.
Det finns vildingar som kan kontrollera olika djur.
Men du gjorde mer än det. Du var inne i Hodors huvud.
-Kan de inte göra det norr om Muren? -Ingen kan göra det.
När jag såg genom Sommars ögon, såg jag Jon.
Vildingarna försökte döda honom men han kom undan.
Han är säkert på väg tillbaka till Castle Black.
-De kanske redan blir anfallna. -Jag går inte norr om Muren.
Allt Jojen berättade för mig är sant.
Du såg vad jag gjorde. Jag måste hitta den treögda korpen.
-Lyssna, lilla lorden... -Jag ber dig inte att följa med mig.
-Det vore inte säkert för Rickon. -Jag? Jag följer med dig.
Nej. Du, Osha och Rufs ska bege er till Last Hearth.
Umbers är våra vasaller. De skyddar dig.
Jag följer med dig. Jag är din bror. Jag måste beskydda dig.
Nu måste jag skydda dig. Robb krigar och jag ska gå bortom Muren.
Om något händer oss är du arvinge till Winterfell.
Hittar du till Last Hearth?
Ni sydlänningar och era stora slott är lätta att hitta.
Vi är inte sydlänningar. Jag vill inte lämna dig.
Kom hit, lille soldat. Du och jag ska iväg på äventyr.
Du behöver inte göra det här.
Din familj tog hand om mig och behandlade mig väl.
Vi klarar oss. Umbers är krigare, jag har hört talas om dem.
-De lär dig att svinga ett svärd. -Jag kan svinga ett svärd.
-Ska ni ge er av nu? Mitt i natten? -Jag kan gå i mörker.
Säg farväl, lilleman.
Skydda honom. Han betyder allt för mig.
Vi har väntat länge, eller hur?
Hur lång tid tar det att plundra en stad?
Det var som du sa. De förstod inget förrän det var för sent.
Slavsoldaterna kastade sina spjut och kapitulerade.
Och Daario Naharis?
Staden är er, min drottning.
De är duktiga, eller hur?
Han klagade hela vägen hit och se på honom nu.
-Gudarna älskar att belöna dårar. -Farbror.
Han är min brorson. Jag älskar honom - och han är en förbaskad dåre.
-Dricker ni inte, lord Bolton? -Aldrig. Man blir avtrubbad.
Det är meningen.
-Gifte inte ni er med en Freyflicka? -Lord Walder lät mig välja...
...och lovade mig flickans vikt i silver, så jag har en fet ung brud.
-Jag hoppas hon gör er lycklig. -Hon har gjort mig rik.
Ursäkta mig. Jag måste hitta ett träd att pissa på.
Mor sitter med Roose Bolton. Jag borde rädda henne.
Din mor är inte en kvinna som behöver räddas.
Var snäll. Hon börjar äntligen tycka om dig.
Ja, men om hon fick som hon ville skulle jag vara tillbaka i Volantis-
-och du skulle sitta där borta och äta björnbär med Roslin Frey.
Jag har kanske begått ett hemskt misstag.
Det är förräderi att slå sin kung.
Nej, gör det inte.
Förolämpa dem inte.
Ers nåd!
Septonen har bett, orden har yttrats-
-och lord Edmure har svept sin mantel om min dotter.
Men de är ännu inte man och hustru.
Ett svärd behöver en slida-
-och ett bröllop ett sänggående.
Vad säger ni, min kung?
Till sängs! Till sängs! Till sängs med dem.
Om ni tycker att tiden är inne så låt oss föra dem till sängs.
Till sängs! Till sängs!
Försiktigt. När monstret slipper löst går det inte att bura in honom igen.
-Stackars flicka. -Varje brud får utstå det.
-Ni uthärdade säkert er väl. -Åh, Ned förbjöd det.
Han ville inte knäcka en mans käke på vår bröllopsnatt.
Det är en underlig sed.
Ja, det verkar kanske underligt för en främling.
-Verkar det normalt för dig? -Det är en tradition.
Utan sänggåendet saknas bevis för att äktenskapet har fullbordats.
Det finns andra sätt att bevisa det på.
Pojke eller flicka?
Jag vet inte. Men om det är en pojke vet jag vad han ska heta.
-Jaså? Får hans far inte säga sitt? -Eddard.
Vill du inte lära lille Ned Stark att rida?
Jo, det vill jag.
-Vart ska du? -Jag har salt fläsk till festen.
Festen är slut.
-Det låter inte som om den är slut. -Jag säger att den är slut.
-Vänd om vagnen och ge dig av. -Jag har grisfötter också.
Är du svag i huvudet? Vänd om vagnen.
Håll dem stängda.
Ers nåd.
Jag känner att jag har försummat mina plikter.
Jag har givit er kött och vin och musik-
-men jag har inte visat er den gästfrihet ni förtjänar.
Min kung har gift sig och jag är skyldig min nya drottning en gåva.
Robb!
-Är festen slut nu? -Ja, den är slut.
Det är för sent.
Kungen i Norden reser sig.
Lord Walder! Lord Walder, det räcker nu! Låt det sluta här.
Snälla. Han är min son. Min förstfödde son.
Släpp honom så glömmer vi det här.
Jag svär vid de gamla gudarna och de nya. Vi ska inte hämnas.
Du har redan svurit mig en ed här i mitt slott.
Du svor att din son skulle gifta sig med min dotter!
Ta mig som gisslan men släpp Robb. Res dig, Robb.
Res dig och gå ut, snälla du.
Snälla!
Och varför skulle jag låta honom göra det?
Vid min heder som Tully. Vid min heder som Stark.
Släpp honom - annars skär jag halsen av din hustru.
Jag kan skaffa en annan.
Mor...
Huset Lannister hälsar.